Sverige har en
Diskrimineringslag. Den räknar upp ett antal diskrimineringsgrunder. En av dessa är
könsöverskridande identitet eller uttryck, vilket definieras som ”att någon inte identifierar sig som kvinna eller man eller genom sin klädsel eller på annat sätt ger uttryck för att tillhöra ett annat kön”. Dessa får man alltså inte diskriminera emot på grund av det. Du får inte heller diskriminera emot personer på grund av deras kön. Det finns vissa undantag.
Vi har länge haft uppfattningen att det inte är otillåten könsdiskriminering att kräva att olika kön byter om var för sig. Skulle vi tillämpa en sådan slags ”separate, but equal”-attityd när det gäller etniciteter och skolor, då skulle anklagelser om apartheid komma flygandes direkt. När det gäller omklädningsrum är vi däremot okej med ”apartheid”.
Det finns inte jättemånga rättsfall att luta sig mot när det gäller transpersoner och omklädningsrum. Ett är Svea hovrätt (FT 1033-20). Det handlade om en tonåring som är född med manligt kön men som idag identifierar sig som flicka. Eleven ville byta om i de omklädningsrum som var avsedda för tjejer, men skolan nekade det. I stället erbjöds eleven att byta om i ett tredje utrymme dit eleven kunde ta med sig några vänner. Eleven påstår att de inte identifierar sig som ”könsneutral”, och därför inte var tillfreds med att byta om i ett ”könsneutralt” omklädningsrum.
När det prövades i tingsrätten menade de att skolan måste ta hänsyn till alla elevers intressen. De menade att skolan har, som det så fint heter, ett ”objektivt sett berättigat syfte” att kräva att elever inte får byta om bland elever med ett annat kön. Därför var det okej att hänvisa den här eleven till ett tredje utrymme. Att skolan har tre omklädningsrum (ett för killar, ett för tjejer, ett blandat) fick lov att räcka.
Hovrätten var på samma linje. De menar att skolans beslut i praktiken inte missgynnar personer med könsöverskridande identitet i den mening som avses i diskrimineringslagen.